Han sträckte sig efter maten!
- Attius står på vår sida. - Han står som jävla romare.
- Crassus förnekar mig skarp klinga. - I vilket syfte?
- Stråtrövare från Kilikien. - Pirater?
Edilen och jag hade en överenskommelse.
- Jag vill inte tigga om mitt liv. - Gör det här, då släpps du fri.
- Romaren din man slogs med är borta. - Ulpianus?
- Säg var de är. - Jag vet inte vad du talar om.
- Beordra framryckning. - Din fars order var strikta...
Min far önskar en krigsvarg.
Framåt!
- Stanna! - Reträtt!
Översättare: FRiEND, Incubator, Macchiavelli och Simontax
www.Undertexter.se - Alltid nya texter
Hitåt, fitta!
Vi har värre bekymmer än säd som bärs till hamnen av kilikier.
- Vad ska vi äta, hopp om bättre tider? - Jag vill fylla magen med romares död.
Crassus skickar säkert fler soldater, och vi måste göra oss redo för dem.
Det gör vi genom att se till att de våra inte strider försvagade av hunger.
Fulla segel. Vi stannar här i natt.
- Heracleo! Hur gick senaste företaget? - Om du törstar, så är gudarna bevågna.
- För ni ingen säd? - Fulla amforor från ett romerskt skepp.
Kaptenen förde större dryckeslast än brödsäd.
- Vin föder inte mitt folk. - Romarna har lagrat sin säd-
-på grund av kommande kyla. Det är svårt att försäkra sig om sådant byte.
- Liksom dess pris? - Ja.
- Tillbaka! - Sansa er!
Ge dem en handfull och få bort dem från hamnen.
Spartacus. Fler slavar till fots närmar sig porten.
Ska de få en handfull också?
Vet du nåt om min syster? Jag har inte sett henne sen staden intogs.
- Vi får inte slösa maten på romare. - Du vet min mening.
- Jag håller med Crixus. - Jag gav Laeta mitt ord och håller det.
Snälla, släpp in mig!
Vapen ska överlämnas innan ni går in i staden!
- Fan! - Vapen?
Bara det här.
Det känns som en livstid sen jag var som han.
- Visa brännmärket... - Visa brännmärke eller märke-
-som bevis att du var republikens slav! - Vi har ingenstans att ta vägen!
- Visa mig brännmärket. - Visa märket.
De mest skräckinjagande vapnen hittills.
Jag har inget emot närmare inspektion.
Visa mig märket.
- Vi behöver en plats att sova! - Öppna säcken!
Lugna dig, broder. Här behöver du inte sånt.
- Spartacus vill inte ha folk med mynt. - Spartacus!
Den här vet nåt om Crassus armé. En halv dags marsch från vår hamn.
- Hur stor styrka? - Större än staden, säger hon.
- Ändå slår han läger och hejdar sig. - Varför, när styrkan omfattar så många?
- Han fattar sin kuk om han tror... - Spring! Romare!
Stäng porten!
Ur vägen!
De jävla idioterna drog svärd när de tvingades visa märket.
Tack för hjälpen.
Större ära finns inte än fiendens död.
Jag vill se ditt brännmärke, vän.
- Det blir nog svårt. - Ännu mer om du saknar ett.
Min dominus brännmärkte alla sina slavar nära kuk och fitta-
-som båda avnjöts under druckna nätter.
Med kniven gjorde jag mig av med honom och hans jävla märke...
Sök skydd tillsammans med de andra.
Avskilj deras huvuden och sätt upp dem på muren som varning för flera försök.
Crixus, Gannicus, Agron... samtal är av nöden.
- Det smärtar att se dig plågas så. - Ett ännu djupare sår syns inte.
Har han inte kommit till dig?
Jag minns min fars bistra uppsyn när du kom med mig till lägret.
- Sedan dess har jag inte sett det. - Oroa dig inte för hans frånvaro.
Imperatorn är upptagen av tankar på det kommande slaget mot Spartacus.
- Ska vi återta staden? - Ingen har gett order om uppbrott.
- Men många män har sänts norrut. - Norrut? I vilket syfte?
- Det har inte din far anförtrott mig. - I såna frågor är vi ett och samma.
Caesar då?
Cirklar han runt det ruttnande liket för att ta min fars titel och ägodelar?
- Han finns inte längre med oss. - Har Caesar fallit?
Han lyder bara order. - Lämna oss.
- Har du gett Caesar ett uppdrag? - Nåt som var planerat.
Han gömmer sig bland upprorsmakarna för att påskynda deras fall.
Så du beordrade honom att inte raka sig för att se ut som förrymd slav.
Man måste uppträda som varg för att bli mottagen av flocken.
En noga genomtänkt plan. Jag står vid din sida när den bär frukt.
Den dagen har inte kommit.
Vila, låt ditt sår läka.
Jag är ditt ord och vilja. En ställning man inte upprätthåller på rygg.
Ta på dig uniform. Och låt oss tala om dina mäns straff-
-för dåraktigt anfall mot Spartacus.
Varför Crassus dröjer vet vi inte.
Fan må ta honom som trodde att så få kunde kväsa upproret.
Crassus gör inte som andra vi mött. Han använder vår strategi-
-för att vända den mot oss. - Vi måste hålla portarna stängda.
- Jag nekar ingen som flytt sin herre. - För sent påtänkt.
Många okända har redan passerat porten och vill gå med oss om inte deras yttre-
-döljer mörkare avsikter. - Finns de i våra led måste de avslöjas.
Du bestiger ett berg med "om". Låt mig bygga på toppen.
Om du blir slagen av en i din flock, hur klarar de sig då utan ledning?
Crixus leder dem på rätta vägen med hjälp av visa råd vid det här bordet.
Jag ber till gudarna att den dagen inte kommer.
Men om jag fick bestämma skulle jag gå snabbt mot Crassus.
- Vi ser det på samma sätt. - Vi är män av blod och strid.
- Gatorna blir rastlösa av sysslolöshet. - Vi måste fortsätta på samma kurs.
Vi drar fördel av stadsmurarna. Crassus legioner far illa på öppna fält-
-medan vi övar allt fler för att skicka försvagad fiende till dödsriket.
Om ändå Attius var vid liv, så att han kunde smida mer vapen.
Vill du se en förrädare vid liv och Naevia död?
Låt Attius öde visa vägen för alla som vill befria romerska slavar.
Lev här och nu! Bedöm de nykomnas skicklighet.
Romare på flykt, Crassus vid vår port och jag ska leka Doctore?
Jag vill att du håller ett vakande öga.
De som visar sig vara över förväntan...
...kan visa sig bättre än vad blotta ögat kan se.
Verkställ med din broder.
För länge sen skulle jag säga "jävla galler".
- Skulle Crixus... - Du är fortfarande vid liv...
...och jag vill att det förblir så. Ända tills vi utrönt hotet...
...vill jag vara som en skugga.
Låt oss då studera vår fiende.
Jag hade dödat dig om jag varit romare.
Igen!
Om han visar sig vara mördare är jag Jupiters jävla kuk!
Värdelös. Liten kuk.
Du! Kom fram.
Jag såg att du var skicklig med kniven mot de omisstänksamma.
Låt oss se hur du hanterar svärdet mot mer vaksamt öga.
Vi ödslar kraft. Fanns romare bland dem skulle de låtsas okunniga om svärdslek.
Djur döljer inte sin sanna natur. Trängs de visar de tänderna och hugger.
Du är inte främmande för svärdens klang.
Alla herdar är förtrogna med ljudet.
Många vill åt en annan husbondes djur i berg och dal.
Vad kallade din dominus sin getförsvarare innan han undkom?
Lyciscus. Ett namn som tvingats på mig. Ett jag önskar bli av med fort.
En vacker dag vill jag ha en returmatch.
Du! Kom fram och försök att stå på benen.
De är intresserade av dig.
Intresserar de sig för dig också?
Jag såg att du tog betalt av dem som sökte skydd inom era murar.
Säg det igen, så befriar jag dig från nåt långt mer värdefullt.
Du missförstår mig, broder. Jag hade mig själv i åtanke.
En sån här stad ger goda möjligheter åt dem som är tappra nog att inta den.
I stället för en gård vill hon lukta på halm och skit.
En kvinnas förstånd. Ett främmande ting.
Jag vill prata med henne själv, och se om jag kan förstå henne.
- Hon är inget hot. - Jag ställer mig vid porten.
Med svärd i hand!
Jag trodde inte att Skuggans och Dödens dråpare behövde beskydd.
En beklagansvärd försiktighetsåtgärd, som följd av morgonens händelser.
- Man pratar om anfallet. - Pratar man också om Marcus Crassus-
-mannen som beordrade det? - Crassus...
Du är tillfreds med mannen som Rom skickat för att döda mig.
Crassus har ingen jämlike i fråga om målinriktning.
Han slutar inte förrän du är död.
Han är inte den första romaren som tror sig vara kapabel till det.
De före honom var inte tillräckligt förmögna att göra Juno Moneta avundsjuk.
Pengar har föga betydelse på slagfältet.
Men om nån är angelägen att samla ihop dem?
När vi träffades första gången pratade du om affärer med Crassus.
- Jag vill veta om du hörde nåt. - Sån kunskap vänder inte solen-
-inte heller flodens riktning.
Då finns det inget skäl till att neka önskemålet.
Våra affärer med Crassus rörde bara spannmål och skeppslaster.
Likväl...vidarebefordrade min make ett rykte...
...som också nått edilen i Neapel om framtida affärer.
Mannen hade många förhandlingar med Crassus-
-när han snappade upp ett meddelande från en föraktad konkurrent-
-som erbjöd Crassus bättre priser.
Inför utsikten att både förtjänst och värdefull kund skulle försvinna...
...brände edilen meddelandet och gick snabbt med på Crassus krav.
Bara för att månader senare upptäcka att Crassus själv hade skickat meddelandet-
-i avsikt att edilen skulle få det och handla i önskad riktning.
Jag snappade också upp ett meddelande från Crassus.
Och använde det uppsnappade för att bana väg för hans befäl.
Du har spridit fruktan i republikens hjärta.
Tänk vilken ära som väntar...
...mannen som besegrar dig.
Heracleo levererar mindre än väntat. Ransonerna måste minskas till hälften.
Vi klarar oss... tills Crassus tar tillbaka staden.
Han är inte ensam om att kunna göra det oväntade.
Vi söker upp Heracleo och en framtid den mäktiga Crassus inte ens kan förutspå.
Skicka ytterligare tusen till Quinctius. Vi måste påskynda framryckningen.
Imperator.
Mitt ord...och min vilja.
- Förstår du vad det betyder? - Ja, far.
Gör du?
Första striden i mitt fälttåg etsades för evigt i historien...
...som en seger för Spartacus. Han skulle inte anfallas-
-tills jag kom med tillräcklig styrka! Förstod du inte mina order?!
Jo. Men tillfället yppade sig...
...när Spartacus gick ut ur staden.
Jag såg det som större förseelse att inte ta vara på tillfället.
Förlåt mig för att jag inte löd dina order, far.
Nåt som kan ursäktas med din ungdom.
Men att dina män flydde glöms inte så lätt.
- Jag beordrade dem att stanna. - Ändå flydde de.
För de fruktade sina fiender mer än sin anförare.
En uppfattning vi måste göra nåt åt.
Vilket straff vill du jag ska utdela?
En varning...
Dödar Spartacus nån bleknar det mot huset Crassus vrede.
Döda var tionde? Inte sen Marius tid har en så barbarisk ritual beordrats.
Han statuerade exempel. Vad som händer när man vänder fienden ryggen.
Det är mitt fel. Hade vi stannat kvar och kämpat...
Våra män föll ur ledet och flydde. Du hade inget val.
Nåt som min far tvingar mig till.
Femtio män...femtio stenar.
Fem färgade av hotet om död. Välj rätt och överlev.
Välj fel...
Du var vid min sida när de andra flydde. Jag är vid liv tack vare dig.
Tänk inte på det nu...
...och be att jag har turen på min sida.
Du förtjänar inte att riskera livet bland ynkryggar.
Jag ska prata med far och be att du utesluts från lottningen.
Handlingen skulle bara göra dig mindre i hans ögon.
Nåt jag aldrig skulle tillåta.
Du är mest hedervärd i hans legioner. Och det här är tacken?!
- Jag gör som du befaller. - Som alla soldater måste.
Stallen luktade bättre.
Castus. Var är Heracleo?
Han var berusad sist jag såg honom. Leta efter honom på däcket.
Han har en förkärlek för hav och fitta, tillgängliga i lika delar.
- Tack. - Låt oss skåla-
-och vi söker upp honom tillsammans. - Vi vältrar oss inte i så lågt sällskap.
Vi har brådskande ärenden. En annan gång.
Vill du knulla honom, så presentera dig och ta fram kuken.
Hellre smeker jag skit och kallar det älskare.
- Man kan inte lita på kilikier. - Känner du till dem?
Jag har haft obehaget av deras sällskap tidigare.
Välj dina ord med omsorg.
Spartacus kallar dem sina allierade.
- Delar du inte hans uppfattning? - Det spelar ingen roll.
Jag är vår ärorika ledares ödmjuka tjänare.
Jag har hört att Spartacus betraktas som en gud.
Jag har vågat mitt liv för hans sak många gånger.
Vid Vesuvius och Calor...
...och åtskilliga fler slag.
Till och med när vi intog den här staden.
Bara för att se våra fienders liv sparas inom dess murar.
Och ärligt förtjänade pengar går till avtal med kilikierna.
Inte undra på att du måste ta vad du kan från nyanlända.
En bråkdel av vad man är skyldig mig.
Det är allt jag har. Det är ditt som tecken på vår vänskap.
En liten summa för att köpa nåt så dyrbart.
Tillsammans kanske vi kan se den växa och båda bli förmögna.
Ursäkta.
Du får inte nämna det här för någon.
- Ja, domina. - Jag är inte längre domina.
Du kan kalla mig Laeta.
- Jag drömde om att höra till ert hus. - Du tillhörde väl Laurus?
Jag bad att bli fri från honom.
Om ändå inte stan behövt falla som bönhörelse.
Ta vara på vad du har. Allt kan förändras på ett ögonblick.
- Där får du, din jävla fitta! - Brictius!
Spartacus order var tydliga. De här människorna får inte röras.
Den här sketna romaren drog i mina kläder.
- Jag ville höra om min syster. - Åt helvete med din syster!
Visa kuken och den blir avskuren.
Deras huvuden borde spetsas på pålar.
- Tack. - Tacka Spartacus.
Jag håller nämligen med om pålarna.
Vänta! Min syster, Fabia. Hon har lingult hår som din kvinna.
Jag ber dig, jag måste få veta om hon lever.
Många romare har dött. Rör oss igen, och du återförenas med din syster.
Snälla...
Jag har inte sett henne.
Vi daltar med de romerska asen som en mor med sitt barn.
Varför låter Spartacus dem leva?
Jag förstår det inte, men vi följer hans vilja.
Ytterligare ett huvud jag vill se spetsat på en påle.
- Gannicus, ett ord med dig. - Inget ges, varken vin eller sex.
- Hon har rätt. - Du måste lyssna.
Jag har sett nåt oroande.
Vi har ofta mötts i famntag, men aldrig svävat så högt.
Vi är långt från Rom och tjudrar det som hindrar sådana höjder.
Tack för att jag får stanna vid din sida.
Jag skulle inte tillåta dig lämna mig. Din närvaro ger välbehövlig tröst.
Det måste tynga dig. Kriget mot Spartacus.
Han är blott en olägenhet, snart bleknar minnet.
Mina tankar rör en närmare relation.
Du har sagt att Tiberius skada redan läkt.
Han kommer att följa ditt ord och din vilja i fortsättningen.
En tyngd jag ifrågasätter att lägga på någon så ung.
Han blir starkare för var dag under sin fars vägledning.
Tiberius har gjort allt för att göra mig nöjd, att bli en ärorik soldat.
Men när våra ögon möts står ett barn framför mig...
...som låtsas leka mäns lekar.
Han har kämpat och blött för Roms ära. För sin imperator.
Förtjänar han inte att bli behandlad som alla andra under ditt befäl?
- Jag är välvillig till ditt löfte. - Vårt antal har oväntat blivit större.
Jag och mina män kan bara förse er med vad vi kan ta.
- Det räcker inte. - Det kanske skulle vara det-
-om inte tillgångarna dränerades av oförtjänta munnar.
- Du frångår ämnet. - Som du från förnuftet.
Tror du att de skulle behandla ditt folk med sådan vänlighet?
Vi är inte romare. Vi ska inte heller bli det genom onödiga grymheter.
Den här jäveln!
Jag ska förse er med vad jag kan för att ge föda åt höga ideal.
Men jag är rädd att jag inte når ända fram.
Så låt oss ändra målet och uppnå det med större säkerhet.
- Du vill ändra villkoren i vårt avtal? - Jag vill lägga till lite...
...och se dina skepp lastade med mer löftesrik last.
- Nemetes! Jag vill tala med dig! - Och jag vill dricka ur.
Jävla galler. Rövhål värre än thrakier.
- Jag är ingen byracka! - Galler.
Återgå till vin och horor eller lämna den här världen.
Välj!
- Du behöver inte vara så hårdhänt. - Vi har båda uppgifter.
- Berätta nu vad du upptäckt. - Mannen hyser ingen kärlek till Rom-
-att döma av hans ord.
- Talar han sanning? - Han är lojal mot detsamma som jag.
Det sista provet återstår, att pröva handling mot ord.
Är orden falska är också mannen falsk.
Gör det nu.
Är det vanligt att bli behandlad så hårdhänt av en broder?
Han är inte min broder.
Det är ingen som inte förtjänat mitt förtroende.
Jag är rädd att stämningen förstörts. Kom. Låt oss höja den med dryck.
Jag vill ha större förnöjelse.
Och genom att uppenbara den visa dess sanna natur.
Den här vackra juvelen var en gång många slavars domina i staden.
De såg till alla hennes behov.
Som hon nu ser till våra...
- Tillåter Spartacus det här? - Vid alla jävla gudar, nej.
Han la beslag på mina pengar.
Jag återgäldade tjänsten...
...med ett av hans små keldjur.
Bevisa att du inte är de här människornas vän.
Roa dig med den här romarinnan.
När du är klar...
...märker du henne. Som vi så ofta gjort.
Lämna oss.
Lugna dig. Jag är romare som du.
Mitt namn är Gaius Julius Caesar. Jag kommer å Marcus Crassus vägnar.
Hans legioner samlas i norr. Vi ska återta staden-
-och de som gjort det här mot dig ska få lida.
Befria mig...
Snart kommer Crassus. Du har mitt ord.
Befria mig.
Vad heter du?
Fabia.
Det kommer inte att glömmas.
Inte heller de som gjorde det här.
- Vad har du gjort, din jävla idiot? - Jag befriade henne.
Som jag skulle göra med alla romare som Spartacus håller fångna.
Du är verkligen en av oss. Kom, broder.
Vi ser till att det blir gjort.
Det finns inte starkare band mellan män, än de som skapas i krig.
Inte heller större ära... än att dö under försvaret av moder Rom.
Ni har alla svurit eden.
Att lyda order.
Att avstå från stöld eller att bryta lagen.
Att skydda legionens fälttecken.
Och att aldrig falla ur ledet eller fly från fienden.
De som står framför mig... flydde från strid.
Retirerade från rebellen Spartacus... och hans slavarmé.
Fruktade dem mer än sin egen befälhavare.
Ett fel som jag ska rätta till den här kvällen...
...och med den läxan lägga fruktan till namnet...
...Marcus...
...Licinius...
...Crassus.
De som överlever lottdragningen ska förvisas till trossens läger.
Att leva bland slavar och horor-
-till den dagen jag ser er värda... anständigt sällskap.
- Far, jag vill säga nåt... - Jag är inte din far nu-
-jag är din imperator.
Jag har ansett dig vara ett barn för länge, Tiberius. Förlåt.
Du är en soldat nu, och förtjänar att behandlas som en.
Gå till dina män.
Utför ordern.
Dra lott.
Låt den här kvällen bli ihågkommen för evigt...
...och orsaken aldrig upprepas.
Presentera era öden.
Nej! Helvete!
Ni kan inte göra det!
Förlåt att det är så lite. Det finns knappt nån mat.
Du riskerar livet för oss. Vi kan inte begära mer.
Jag har glada nyheter. Crassus är bara en halv dags marsch från staden.
Han återtar den, och avslutar vårt lidande...
Jag är rädd att det precis har börjat.
Förlåt, Laeta. Jag var tvungen att berätta det jag såg.
Det är mitt eget fel.
För att ha litat på en slav!
Vänta!
Den här mannen. Är det honom Attius befriade?
Smeden visste inget om det.
Din vän är död...på grund av henne.
Bind dem och ta dem till Spartacus.
De är hans bekymmer.
- Vart ska du? - Se till att minnet av Attius hedras!
- Ingen misstänkt? - De längtar efter romerskt blod.
- Som alla trogna vår sak borde göra. - Fabia... Fabia!
Nemetes! Säg nåt så vi vet vad du bär på!
En av de saknade romarna!
Hon gav sig på mig ur mörkret, halvdöd av flyktförsöket.
Om det inte vore för Lyciscus...
Ni låter dem leva, och det här är tacksamheten!
Fan ta romarna! Fan ta romarfittorna!
Döda romarjävlarna!
- De borde raderas från den här världen. - Som du raderade Attius från den?
- Det där är begravt nu, Gannicus. - Tillsammans med sanningen.
Han hjälpte fångarna att fly.
- Och försökte döda mig... - Edilens fru befriade dem!
- Hur har du fått reda på det här? - Laeta gömde dem under golvet i stallet.
Saxa tar dem till Spartacus nu.
Det spelar ingen roll.
Attius var en romare, som förtjänade sitt öde.
- Han var min vän, din galna slyna! - Vakta din tunga, broder...
- Ta honom, Gannicus! - Döda honom, ta den jäveln!
Visa vad du kan, Gannicus!
Kom igen, slå honom!
Gannicus!
Lugna dig...
Upp med dig!
Gannicus!
- Han gav mig inget val. - Han skyddar romarna.
Precis som vår stora ledare!
Är det vad vi alla har riskerat för sakens skull?
- Spartacus bestämmer! - Och jag skulle ge mitt liv-
-för att känna fiendens varma blod på kinden.
Vi är skyldiga Spartacus våra liv.
Men han har fel i det här.
Nåt alla vet.
För varje oönskad beröring av dig.
För varje kedja runt halsen, och varje piskrapp på ryggen!
Ta romerskt blod som betalning...
...och låt oss se den här staden i sanning vår!
Jag vill inte göra det här.
Du ska göra som du blir beordrad.
Som alla soldater måste.
Gör det nu!
Börja!
Nej!
Läxan är väl lärd...
...imperator.
Var dag bringar nya galenskaper.
Härnäst vill ni slita månen från himlen!
Han har mer jordiska mål.
Är det möjligt att göra det jag vill?
Alla drömmar är möjliga. Det är bara mödan och priset som hindrar.
Se det här som det sista jag ber dig om, och jag ska fylla ditt skepp-
-med alla stadens rikedomar. - Då gör vi det, broder!
Spartacus! Crixus och de andra har blivit galna.
De dödar romarna.
Håll ett öga på kilikierna. Du verkar gilla deras sällskap.
- Sätt fart! - Kom nu, snabbt!
- Förlåt. - Vi måste röra på oss.
- Vi klarar det inte till gården. - Nej, det gör ni inte.
De ska till Spartacus. Flytta på er!
Jag ser inte Gannicus bland er. Vi bryr oss inte om hans slyna!
Du ska bry dig...slyna.
Fler romare!
Herre Gud! Snälla, rör honom inte!
Edilens hustru!
Återfå vettet...
-...eller dö där du står! - Det är du som är från vettet.
Och edilens hustru som fått dig att tumla ner.
Det är hon som har släppt de här skitromarna fria!
- Och lett åt dig med lögner! - Det är sant.
Attius var oskyldig. Och förtjänade inte heller det slut han fick.
Är det här belöningen för att jag gav dig nåd?
Nåd?
Du berövade mig min make.
Ditt folk slaktade tusentals i min stad.
Och nu döms jag för att ha försökt rädda en handfull från sådan grymhet?
Lärd av vår romerska herre.
Ta hennes liv, broder, och därmed ena oss igen.
Det förtjänar hon.
Men jag vill inte se oss bli som de vi strider mot.
Det är många som ifrågasätter din klokhet i det här.
Jag ifrågasätter mig själv...
...varför jag litar på dig som ledare.
Samla ihop romarna som fortfarande lever i mitt hus.
Om nån går emot min vilja igen...
...möter ni samma öde som de ni har dräpt ikväll.
Han har hjälpt oss mer än nån annan. Ändå tvivlar jag på vägen han väljer.
Då kanske tiden har kommit att staka ut vår egen.
Översättare: FRiEND, Incubator, Macchiavelli och Simontax
www.Undertexter.se - Alltid nya texter